Underlig. Han ser ikke opprømt ut.
Tro meg. Han er som et barn som har vært våken natt til julaften.
Jeg trodde vi hadde innført forbud-
- mot å bruke kulturelle referanser jeg ikke ville forstå.
Så opprømt at han har vært våken i hele natt.
Det er bare fordi han er bekymret over hvordan oppdraget går.
Våkn opp, solstråle. Det er på tide å se hva nissen kom med...
Mornings.
- Hva? - Vi kom akkurat ut av hyperrommet.
Jeg antar at du ikke vil gå glipp av landingen.
Hva er klokken?
Dette er kapteinen. Alle må gå til sine stasjoner for inngang i atmosfæren.
Hvorfor sa dere ingenting?
Ok, han er litt opprømt.
Odyssey, dette er Flight. Du er klarert for landing.
Motatt, Flight. Vi har signalet.
Hei, du kom akkurat i tide.
Tuller du? Jeg ville ikke gått glipp av dette for alt i verden.
Alle de gangene jeg har prøvd å komme meg hit...
Det var bare min skyld to av gangene.
Det er vakkert.
Odyssey, dette er Weir.
Jeg ville være først ute til å si velkommen til Atlantis.
Takk. Vi får virkelig sett den vakre byen deres under innflygingen.
Bruk gjerne et øyeblikk, men Stargate Command vil at dere-
- skal begynne oppdraget så snart dere har lastet av forsyningene våre.
- Er det noe galt? - Nei. Ingenting.
Jeg antar at jeg håpet at min første tur til Atlantis-
- ikke skulle være under så desperate omstendigheter.
Det er bare nok et oppdrag, Jackson.
Et oppdrag hvor skjebnen til hele galaksen står på spill.
Og han er på slike hele tiden.
Vala har rett.
Hvis vi ikke lykkes, og Oriene får flere skip gjennom den superporten...
Som hun sa: La oss ha et øyeblikk.
OK, øyeblikket er over. La oss dra for å redde galaksen.
Orienes superport har vært inaktiv siden den første angrepsbølgen.
Rapportene sier at Priorene lover forsterkninger til hæren deres-
- som burde være her snart.
Vi antar at det betyr flere skip-
- og disse fire er allerede mer enn vi kan takle.
- Vi må handle nå. - Hvorfor prøver dere ikke å ringe ut?
Hvis den blir forsynt av et sort hull, burde den kunne holdes i gang lenge.
Jeg er sikker på at de tenkte på det før de dro hele veien hit.
Det var dét vi prøvde på da Orienes flåte kom igjennom.
Asgardene har prøvd etter det men de kan ikke ringe ut.
- Men dere kan kanskje ringe inn? - Vel, det er problemet.
Den ble designet til å ringe inn fra en annen galakse.
Som en av stjerneportene i Pegasus?
Nei. Diameteren i en stjerneport er ikke tilfeldig.
Det er en korrelasjon mellom energien som trengs for å lage et ormehull...
- Og størrelsen på porten. Jeg vet det. - De er eksponentielt proposjonale.
Energien som trengs for å lage en kobling med en superport-
- ville overstige det som trengs ved en vanlig port.
Det ville være som å sette sammen en St. Bernhard og en Chihuahua.
Og problemet med det er.?
Vel, åpenbart er det et problem med...
Akkurat. Du gjør narr av meg, ikke sant?
Hva?
Nei. Jeg er ikke fra Jorden. Jeg tok ikke referansen.
- Åh. Vel, de er begge hunder... - McKay.
Vær snill å fortsette, Oberst Carter.
Hvis han snakker igjen, skyter jeg ham.
For å svare: Vi introduserer enda en stjerneport i regnestykket.
Teal'c burde nå ha den posisjonert.
Hvis vi kan koble sammen den porten og en fra Pegasus galaksen...
Du skal prøve på et hopp! Ikke skyt. Du vet jeg ikke klarer å holde munn.
Hoppe? Kan du gjøre det?
En av oberst Carters lyseste planet- reddende idéer fra noen år tilbake.
Stargate Command ringte opp portadressen til en planet-
- som var på kollisjonskurs med et sort hull.
P3W-451, hvis jeg husker riktig.
Den eneste måten å koble fra før Cheyenne Mountain ble svelget-
- var å detonere en fokusert ladning ved grensen for påvirkning.
All energien tvang vårt utadgående ormehull-
- til å hoppe til en annen stjerneport som var relativt nærme.
Hvis vi kan gjøre det igjen, kan vi binde fast Orienes superport.
- Selv om vi klarer tidlig kontakt... - Vi trenger en atombombe.
- En krystall kraftig nok... - Vi har allerede en.
Hvis dere vil holde forbindelsen åpen-
- må dere finne et sort hull i Pegasus galaksen.
Dette er ikke vår første grillfest, Dr. McKay.
Jeg sier bare at beregningene kan bli svært vanskelige-
- om ikke på grensen til det umulige.
Dere kan komme til å trenge meg.
Oberst Carter antydet det.
Vi skulle ikke fortelle ham det.
John, tror du at du kan unnvære Rodney fra laget ditt?
Du kan bare beholde ham.
Flotte greier.
Det må jeg si, Sheppard, det er et fint sted dere har her.
Takk. Vi har nettopp malt.
Vel, lykke til. Og hvis McKay blir vrien å ha med å gjøre-
- så bare... - Skyter vi ham.
I tillegg, så har han en dødelig sitrusallergi.
- Alvorlig? - Jeg har alltid en sitron for hånden.
Det er en trøst å vite at den er der.
- Godt å vite. Takk. - Ja.
Den var god. Vi er faktisk...
- Vi står hverandre svært nær. - Har du pakket sakene dine?
Åh. Riktig.
- Ok. Vær snille. - Lykke til. Skulle gjerne vært med deg.
- Nei, det skulle du ikke. - Nei, det skulle jeg ikke.
Dette stedet er som Disneyland.
- Bare finn våpenet. - Ikke noe press her, nei.
Ja, ditt ønske om tilgang til Atlantis' database-
- virker svært viktig, Dr. Jackson, Skal vi gå?
Hvor er Vala?
Denne veien.
Vel, Daniel, ikke rart du har vært besatt på å komme deg hit.
Dette stedet må være fullt av alle slags fantastiske souvenirer.
Hvor mye av byen har du rukket å utforske?
Litt over halve.
Men vi har et kart over byen, så vi er rimelig sikre på hva som er hvor.
Men, det finnes hele seksjoner av byen-
- og hele systemer vi ikke engang prøver å late som om vi forstår.
- Man kan bruke et helt liv på å prøve. - Det er det jeg håper på.
Jeg gjorde søket du ba om.
Jeg prøvde med alle uttalelsesmåtene av Castiana og Sahal jeg kunne.
Ingenting?
Du trodde ikke at de navnene kom til å være der?
- Nei. - Stavet du dem riktig?
Det er det som er problemet med eldgamle språk.
Uttalen kan forandre seg i løpet av en håndfull generasjoner-
- for ikke å snakke om tusenvis av år.
Etymologien bak et enkelt ord kan bli borte for alltid.
Vi vet at det er noe i Atlantis' bibliotek.
Må vi gå inn med én gang? Kan vi ikke dra på sightseeing først?
Kanskje senere.
Dette er kapteinen. Vi er klare til å lette.
Du kan sjekke mine første beregninger nå.
- De er i den stasjonen der. - De er sikkert korrekte.
De er grunnen til at du er her, McKay.
Riktig. Men først ville jeg bare takke deg-
- for at du var der for meg da jeg trengte det som mest.
Eller, egentlig var du ikke der.
Jeg var alene i mørket, men, du vet, det virket som om du var der.
Forteller du meg en av fantasiene dine?
Nei, det var en hallusinasjon.
Jeg hadde hjernerystelse. Jeg var fanget i en synkende jumper.
Hjernen min mante deg frem for å overleve. Du ville gjort det samme.
Det reddet livet mit.
- Ok. Vel, det var jo litt fint, da. - Ja, det var det.
- Var jeg naken? - Delvis.
Kontroller beregningene mine, McKay.
Vi bruker ikke dette rommet så mye. Det er litt av et kraftsluk.
Og vi har tilgang til databasen fra arbeidsstasjoner-
- rundt i hele byen når det trengs.
Men for førstegangsbrukeren er dette stedet.
- Hallo. - Man trenger bare å stille spørsmål-
- til det holografiske bildet.
Dr. Weir til Stargate Operations.
Jeg beklager. Jeg kommer straks.
Bildet kan lede dere gjennom søket deres til jeg kommer tilbake.
Bare husk at hvis hun virker litt nedlatende-
- så var programmet designet til å undervise små barn i Lanti-systemer.
Tusen takk.
Hallo.
Hei, vi ser etter noen planeter i Melkeveien.
- Vala. - Hva? Det skader vel ikke å spørre?
Du kan stille spørsmålet ditt verbalt-
- eller skriftlig ved hjelp av konsollen foran deg.
Jeg vil snakke, hvis det går bra.
Selvfølgelig, men husk til fremtidige bruk-
- at manuell inntasting er nødvendig ved de fleste systeminteraksjonene.
Jeg tror jeg hadde henne i femte klasse.
Hold kretsløpet ved minimum sikkerhets- avstand og hold motorene på standby.
Er den der kul, eller hva?
Det sorte hullet.
Det du ser på er oppsamlingsdisken.
Det er materie fanget i gravitasjon. Man kan faktisk ikke se det sorte hullet.
Og det er kult.
Vi er i optimal avstand til å slippe ut porten.
Vi kan gå videre til neste fase.
Dette er Emerson til Flykontrollen. Slipp løs porten.
Det kommer til å ta noen minutter før porten er i posisjon-
- og klar til å ringe ut, og jeg gikk glipp av lunsj.
Så jeg skal mekke meg et smørbrød. Vil noen ha noe?
Ingen?
Nei? Nei? Ok, greit.
Okay, det er Jorden og det er Taonas.
Proclarush Taonas var en av de tidligste Lanti-byene.
Den ble forlatt da innbyggerene forstod at solen deres holdt på å dø.
Jeg vet det. Jeg har vært der, ok.
Vis meg rekkefølgen de tidligste byene ble grunnlagt.
Hvordan er det nyttig? Ved å trekke en strek mellom dem og lage et bilde?
Jeg får peilingene. Du må bare venne deg til at dette kommer til å ta tid.
Med dine metoder kan det ta resten av våre liv!
Vi finner ikke stedet ved å se under V for våpen.
P for planet, kanskje? Jeg sier bare at du må stille spørsmålet.
- Vi prøvde. Det er bortkastet tid. - Det ville ta 11 sekunder.
Hei, vi ser etter navnene på to planeter-
- kjent på Jorda for lenge siden på gammelengelsk-
- som Castiana og Sahal. Fornøyd?
Taoth Vaclarush og Valos Cor.
Nå er jeg fornøyd.
Skjønner du, Daniel? Det skader ikke å spørre.
Portens avstandsmålinger er ok.
Stabilisatorer er online og krafttilførselen er i det grønne.
- Vi er klare. - Hvor er McKay?
Jeg er her.
En av mannskapet deres lot meg ikke spise opp smørbrødet mitt i gangen.
For en frekkhet.
Vi skal prøve en oppkobling.
Sett i gang. Det er den letteste delen.
Takk. Jeg har allerede sendt oppringingskommandoen.
Det kommer til å ta en stund på grunn av tidsutvidelsen.
- Ormehullet er etablert. - Selvfølgelig er det det.
Teal'c, jeg har en noteringsoverførsel fra Pegasus galaksen.
Godtar du betalingsansvaret?
Det gjør jeg, oberst Mitchell.
Hei, hvordan står det til hjemme i Melkeveien?
Den andre porten er i posisjon.
Det har ikke vært noen tegn til Ori- aktivitet siden jeg kom til superporten-
- og det var faktisk for flere timer siden.
Vi er akkurat i gang med å starte festen, så bare pass på.
Jeg passer på, oberst Mitchell.
Er det bare meg, eller var stemmen hans dypere?
Det er tidsutvidelseseffekten det sorte hullet har. Det er uunngåelig.
Nettopp.
Så, hvem har lyst til å smelle av en diger kinaputt?
En 26-megatonns styrt-energi- kinaputt, mener du.
- Minimér avstanden med fem prosent. - Jeg visste du ville si det.
Unnskyld meg for at jeg ikke vil pulverisere porten på første forsøk.
Vi har dårlig tid, McKay. Vi må ta sjansen.
Vet du, jeg synes din skjødesløshet er utrolig sex...
Teal'c, det er Sam.
Vi er i ferd med å sende det første stridshodet mot koordinatene.
Er du i trygg avstand fra begge portene?
Ja, det er jeg.
Hør etter alle sammen. Stand by, Vi skyter ut det første stridshodet.
Stråler gjenstand om tre, to, en - nå.
Hva er de gode nyhetene, Teal'c?
Forsinkelesen er irriterende.
Sort hull. Tidsutvidelse. Uunngåelig.
Nyhetene er dårlige, oberst Mitchell.
Første forsøk var ikke en suksess.
Ok, la oss prøve igjen.
Daniel.
Vi har det vi kom etter.
- Jeg vet det. - Burde vi ikke fortelle det til noen?
Ikke enda.
Ok, hun fortalte oss navnet på planetene.
De lyste i taket. Taoth Vaclarush og Valos Cor.
Hun ga oss til og med adressene-
- og det betyr at vi kunne vært der ute et sted med utsikt over Atlantis-
- mens vi skålte i eksotiske drikker.
Det er noe annet som foregår.
- Hva? - Vel...
Det burde ikke ha fungert.
Jeg mener, jeg ventet det ikke da jeg ba Elizabeth om å prøve, men...
Jeg trodde at det i det minste ville være en rest-
- en vag likhet mellom ordene Castiana og Sahal-
- og deres gammelspråklige utgaver.
Hun ville ikke ha løyet.
Jeg vet ikke. Forklar dette til meg.
Hvordan kan denne databasen oversette i sanntid-
- et språk som ble snakket 8000 år etter at de Gamle forlot Atlantis?
Det var en vanskelig en.
Finnes det et visuelt opptak i arkivet av Lantianerene som flyktet til Jorden?
Ja, det gjør det.
Vis dem til meg, en om gangen.
- Nei, de beregningene er i orden. - Er de?
Hvis målet ditt er å sprenge stjerneporten.
Alt under det vil ikke gi nok energi til materiestrømmen til å...
Alt over vil ødelegge stjerneporten.
Du prøver å lede høyspenning gjennom en skøteledning.
- Det er umulig. Jeg sa det til dere... - Du sa det var på grensen til umulig.
Vi har gått over den grensen. Men ikke la meg stoppe dere.
Kalibrer stridshodet. Strål opp bomben deres.
Dette er ikke den McKay jeg har hørt historier om.
- Jeg vet det. - Hva har du hørt?
At du ikke kjenner betydningen av ordet "umulig."
Og at du, under trusselen om snarlig død, kunne utrette mirakler.
- Jeg antar Sheppard fortalte deg det? - Jepp.
Det er sant, men jeg er ikke i nærheten av snarlig død, og jeg tror ikke...
Ikke enda.
Fortsett.
Jeg får se hva jeg kan finne på, da.
Han tar ikke feil, Cam.
Det gjør meg vondt å si det. Dataene fra forsøket støtter argumentet hans.
Som bestemor pleide å si: "Hvis du ikke lykkes med en gang..."
Så prøv en enda større atombombe?
Hennes ord på en prikk.
Hvor spennende det enn er å se på Atlantis' familiealbum...
Jeg ser etter noen bestemte.
Jeg kjenner ikke noen 10000 år gamle Atlantere.
Det tar jeg tilbake. Vi kjenner ham.
Moros var Atlantis' siste leder.
Moros?
Bortsett fra den artige hatten er han helt lik på Merlin.
Men i Arthurs tid var det Myrddin. Ser du hvordan ord kan forandre seg?
Jeg skjønner hvor du vil.
Du tror at Merlin, eller Myrddin, eller hva han nå het-
- kom tilbake til Atlantis på et eller annet tidspunkt-
- og gjemte disse navnene her som spor vi skulle finne.
- Nei. - Nei.
Det første mennesket til å komme til byen etter at den var forlatt-
- var Dr. Elizabeth Weir, leder av den nåværende Atlantisekspedisjonen.
Er du sikker på det?
Spor av hans tilstedeværelse ville ha blitt tatt vare på.
Vel, kjære, dett var dett.
Vi må dra herfra med nøyaktig det vi kom her etter.
Jeg visste at Merlin var i arkivet. Jeg så etter noen andre.
Hvem?
Du valgte dine ord forsiktig da du sa det første mennesket i byen.
Hva med opphøyde vesener?
Du er ikke et hologram, er du vel?
Du har fått svaret ditt, Daniel Jackson. Jeg foreslår at du bruker det.
Jeg har det. Det trengs muligens litt improvisasjon, men mellom oss to...
Hva har du?
Vårt energi-ytelsesproblem er ikke basert i grader, men i varelse.
Ved å kalibrere en eksplosjon med lav nok svikt til at porten overlever-
- men som opprettholder nok energi til en kumulativ effekt på materiestrømmen.
- Du skjønner, da jeg først innså... - Vi bruker to bomber.
Ja, jeg kommer til det.
Vi innstiller den andre til å detonere få sekunder etter den første.
- Jeg antar at du... - Har gjort beregningene. De er her.
Flott gjort, McKay.
Ja, det pleier å hjelpe å true meg.
Vi har bare fire bomber igjen.
Og vi trenger to, så... La meg regne på det.
Ok. Vi har bare to forsøk til på dette.
Jeg er redd for at to eksplosjoner på rad vil slå ut stabilisator-rakettene-
- og sende porten nærmere det sorte hullet.
Jeg er ikke begeistret over å bringe Odyssey noe særlig nærmere.
Jeg tror det er verdt risikoen.
Sett i gang.
- Hva er det, Radek? - Vi har oppdaget et Wraith skip-
- med langdistanse-sensorene våre. - Er det på vei hitover?
- Nei, mot Odyssey. - Vi må advare dem. Åpne en radiokanal.
Det sorte hullet blokkerer kommunikasjonsmulighetene deres.
- Sensorene på Odyssey er rammet. - Sannsynligvis andre systemer også.
Det er en mulighet for at de ikke vil se dem komme.
Det er det jeg er redd for, ja.
Ring Jorden.
Det er mulig at Wraithene ble trukket mot atombomben.
Stargate Command, dette er Weir.
Vi ventet ikke å høre fra deg før klokken 19.30 i morgen.
Vi har oppdaget et Wraith-skip på vei mot Odyssey med sensorene våre-
- men de er svært nær et sort hull-
- og det har ødelagt for kommunikasjonen.
- Hvordan kan vi hjelpe? - Hvis du gir beskjed til Teal'c-
- burde han være i stand til å advare dem gjennom de sammenkoblede portene.
Vi sender et lag med en hyperromsender nærmere Teal'cs posisjon.
Gjør det du må, sersjant. De må advares.
Ja, ma'am.
Jeg sender deg beskjeden vår nå.
Det er fremdeles tid til å nå dem, men dere må være raske.
Weir ut.
Jeg skal la Dr. Jackson få vite hva som skjer.
Ok.
Jeg vet at du er her fremdeles. Det er ikke noe poeng i å gjemme seg.
Jeg tror ikke hun kommer tilbake hvis du roper til henne.
Jo, det gjør hun. Hun skal fullføre det hun har begynt på.
Du lurer ingen lenger!
- Dr. Jackson. - Åh, hei.
Hei, hvem snakker du til?
Jeg vet ikke hva hun kaller seg for nå for tiden-
- men på ett punkt i historien het hun Morgan le Fay.
- Var Morgan le Fay her? - Og utga seg for et hologram, ja.
- Får jeg lov? - Jada.
- Hallo. - Det er henne.
Du kan stille spørsmålet ditt verbalt, eller ved å...
Du kan droppe skuespillet.
Dette er et data-generert bilde av en 10000 år gammel Lantisk kvinne.
Jeg er ganske kjent med programmet og det har ikke endret seg.
Hvem sitt utseende er du basert på. Hva er formålet med programmet ditt?
Jeg ble skapt av Ganos Lal, i hennes bilde-
- med det formål å hjelpe yngre hjerner.
Og hvorfor tror dere noe annet?
Hun fortalte oss nøyaktig det vi trengte å vite.
Gjorde hun?
Kan denne maskinen spille av ting som har skjedd tidligere?
Ja.
Kan du spille av den siste setningen hun sa til meg før hun forsvant?
Du har fått svaret ditt, Daniel Jackson. Jeg foreslår at du bruker det.
Så du det? Oppførselen hennes endret seg totalt.
Hun så rett på Daniel. Det var skikkelig guffent.
Jeg sa at hun kunne være nedlatende.
Du sa at den bruker mye kraft.
Finnes det noen måte å finne ut hvor mye kraft vi har brukt?
Ja. Kontrollrommet, dette er Weir.
Dere må skaffe tilgang til loggen over kraftbruken i holo-rommet.
Javel, ma 'am.
Ingen.
Ingen? Er du sikker?
Vel, lyset er på, men utover det...
Hei...
Vi tok deg.
Jeg tror jeg skylder deg en unnskyldning, Dr. Jackson.
Det trengs ikke, Dr. Weir. Det er jeg som burde unnskylde.
Teal'c, dette er Mitchell.
Vi prøver igjen. Dette er en av de dagene der én atombombe ikke er nok.
Så vi avfyrer to stykker i kjapp rekkefølge.
Mottatt, oberst Mitchell.
Hold god og trygg avstand, Teal'c.
Vi kan komme til å pulverisere portene i begge ender hvis det går galt.
Det er ikke mer enn fem prosent, kanskje sju. Det går bra med ham.
Det er betryggende, Rodney. Tusen takk.
Koordinatene er satt.
Sender in stridshodene om fem, fire-
- tre, to, en, nå.
Det andre forsøket var også mislykket.
Men, det ble sendt energi mellom stjerneporten og superporten.
Nært men ikke godt nok.
Akkurat.
Vi har to bomber til. Jeg foreslår at vi øker svikten til maksimum.
Det var du som sa at maksimum ville pulverisere begge portene.
Vi har bare ett forsøk til. Spiller det noen rolle?
Mannen har et poeng, Sam.
Hvert forsøk tvinger porten nærmere det sorte hullet.
For å opprettholde en trygg stråle-avstand-
- skal jeg føre Odyssey enda nærmere.
Jo nærmere du kommer det sorte hullet, jo flere systemer blir rammet.
Sub-lys motorene og stråleteknologien er i orden.
Men kommunikasjon og sensorer er helt ute og kjører allerede.
- Flyr vi i blinde? - Ikke helt, men det er nære på.
Odyssey, dette er Teal'c.
Sensorene mine indikerer at et Ori- fartøy er på vei mot min posisjon.
Med den farten de har nå, vil de være her om få minutter.
- Er det nok tid til å prøve igjen? - Ikke tale om.
Det tar tid å kalibrere stridshoder og detonatorer.
- Han må komme seg ut derfra. - Det kan han ikke.
Hvorfor ikke? Han er en lett målskive der.
Det Mitchell prøver å si, er at vi ikke kan la Oriene oppdage den andre porten.
Hvis de gjør det, får vi aldri et forsøk til.
- Du er en oppsteget Eldre. - Ja, det er jeg.
Mer spesifikt, Morgan le Fay.
Jeg kjente henne igjen fra arkivene på Vagonbrei.
Flotte greier.
Så, nok med disse småbitene av informasjon,
- ikke at vi er utakknemlige, -
- men hvis du vet hva vi leter etter-
- og som et oppsteget vesen, må jeg vel anta at du gjør det...
Som Dr. Jackson vet, er det mot våre høyeste lover å blande oss inn.
Men å blande seg inn litt er ok?
Det kan være en god idé å være litt mindre konfronterende.
Men står jo der og prater med oss. Det er innblanding, er det ikke?
Hvis du er Morgan le Fay, hvordan kan jeg vite at du vil hjelpe oss?
I følge legenden var du Merlins største rival.
Merlin er både Moros og Myrddin.
På et tidspunkt i deres historie var jeg hans rival, ja.
Men vi snakker om mange tusen år, Dr. Jackson.
Ting forandrer seg, som du vet.
Da vi først forlot Atlantis, for så mange millennia siden-
- var Jorden så ubarmhjertig.
Folket der var så primitivt sammenlignet med vårt.
Det var ikke håp om å leve blandt dem eller å gjenoppbygge samfunnet vårt.
I stedet spredte vi oss over mange land.
Noen av oss plantet små frø av sivilisasjon-
- blandt menneskets første stammer.
Andre prøvde å komme seg til stjerneporten ved deres sydpol.
Andre valgte å leve resten av våre liv bortgjemt og i meditasjon.
Både Merlin og jeg valgte den siste veien.
Og så steg dere opp?
Noen tusen år senere-
- da han så trusselen Oriene en dag kunne bli-
- tok Merlin tilbake sin menneskelige form for å lage våpenet dere søker.
Han gjorde alt i sin makt for å holde sitt arbeid hemmelig.
Men vi fryktet at han hadde ondt i sinne.
Jeg ble sendt for å observere, og, hvis nødvendig, å stoppe ham.
Vent litt, der.
Et øyeblikk. Hvis han var menneske igjen, så blandet du deg inn.
Du brøt din egen lov.
Merlin beholdt kunnskapen han fikk da han steg opp-
- i tillegg til mange krefter.
Kunnskap og krefter han brukte til å skape et våpen-
- som kan drepe selv oppstegne vesener.
- Så du sier at han jukset? - Det er én måte å si det på.
I et lite øyeblikk i deres historie-
- var han den mektigste personen på hele planeten deres.
Han grunnla en enklave av adelsmenn som han delte hemmeligheten med.
- Arthur og Camelot. - Ja.
Prøver du å si at etter å ha gjort alt i din makt for å stoppe Merlin-
- er du plutselig enig med ham?
For hvis ikke, villeder du oss med viten og vilje.
Teal'c, har Ori-skipet oppdaget din tilstedeværelse?
Det er umulig å si sikkert.
Vi må ta sjansen.
Teal'c, du må få skipet ditt i posisjon ved siden av porten.
Derfra kan du utvide usynlighetsfeltet rundt den aktive stjerneporten.
Det er mulig at Ori-skipet har kommet dit for å møte en ny flåte...
Dr. McKay, kan du være snill og kalibrere bombene dine?
På den måten er du klar når tiden er inne.
Teal'c, usynlighetsfeltet kan ha blitt fortynnet siden du utvidet det.
Slå av alle systemer som ikke er viktige for oppdraget, også radioen.
Forhåpentligvis er de der bare for å spane litt, og reiser snart videre.
Jeg har ingen grunn til å føre dere bak lyset.
Nei, selvfølgelig ikke.
Så hva var det du holdt på med da du latet som om du var et hologram?
Undervisningsprogrammet jeg lagde mange år før jeg forlot Atlantis-
- viste seg å være et middel jeg kunne bruke til å hjelpe dere.
Hadde dere falt for det, hadde dere fått svarene deres og vært av gårde-
- i tro om at dere fant det ut selv. - Det var mine intensjoner.
Jeg tror deg. Jeg gjør det.
Jeg mener, jeg forstår at du må være forsiktig-
- og jeg skjønner hvilken risiko du tar ved å vise deg selv for oss.
Men jeg beklager, jeg vil ha mer. Det kan du si videre til vennene dine.
Jeg vet dere hører meg, for jeg er drittlei av skjulte hint-
- og kryptiske beskjeder.
Og Merlin hadde rett i at Oriene er en trussel.
Men ikke bare mot oss laverestående, ikke bare mot milliarder av mennesker-
- i hele galaksen, men mot deres egen eksistens.
For når denne krigen er over-
- og alle sjeler som fremdeles er i live ber til Oriene-
- og mater deres trang til å bli tilbedt, -
- vet dere hvem de kommer til å gå etter etterpå.
Jeg påstår ikke å vite hvordan krigen vil se ut eller hvor slagene vil stå.
Men, jeg kommer ikke til å være i live til å se den.
Hvis vi blander oss inn, er vi ikke bedre enn Oriene.
Jeg forstår at det er grunnstenen i hva dere er, hva dere tror på.
Men jeg snakker om overlevelse her.
Hvis du virkelig prøver å hjelpe, så hjelp deg selv.
Dette er kommunikasjonsoffiser fra SG- 11.
Jeg videresender en viktig beskjed fra funnsted Gamma.
Beskjeden er: "Fra Atlantis.
Vi har oppdaget et Wraith-skip på vei mot Odysseys koordinater i Pegasus.
Vi kan ikke sende direkte advarsel på grunn av interferens.
Advar kommandanten på Odyssey om faren når du får denne beskjeden.
Originalbeskjed mottatt ved SGC, 1545, Zulu.
Lykke til. "
- De to siste bombene er klare. - Flott. Velg et punkt og slapp av.
Oberst, sublys-motorene er under voldsom belastning-
- av å opprettholde posisjonen så lenge.
Du snakker fra hjertet, Dr. Jackson.
Det er det jeg husker best fra den korte tiden du var blandt oss.
Du kan ikke huske det. Minnene ble fjernet fra deg-
- da du ble sendt tilbake - Det er det du er redd for?
For å gjøre det rette og bli straffet for det.
Jeg har allerede sagt for mye.
Men du er da ikke den eneste som har forstått-
- at Oriene har forandret ting.
Det må være flere blandt dere som forstår-
- at tiden er kommet for å kjempe med oss.
Odyssey, dette er Teal'c.
Hva skjer, Teal'c?
Et Wraith-skip er på vei mot deres posisjon.
Wraith, det høres ikke bra ut.
Beklager, men hvordan i helvete vet du det?
Atlantis oppdaget dem.
Jeg videresender beskjeden deres via Stargate Command.
Det er ingen tegn til noe Wraith- skip på sensorene våre.
Vi kan ikke stole på sensorer så nært det sorte hullet. Skjold til maksimum.
Skjoldene fungerer bare på 20 prosent.
Det er det sorte hullet. Vi må lengre unna.
Flytt oss lengre ut.
Det er noe der ute. Vi kan bare ikke se det.
- Skaderapport! - Hypermotoren er ødelagt.
- Kan vi returnere ilden? - Vi prøver, sir.
De er lengre unna det sorte hullet enn oss.
Bruk sublys-motorene til et nød-dytt.
La oss legge den tingen bak oss.
- Nei, vi må gjøre det motsatte. - Hva?
Mot en så sterk gravitasjonsbrønn har de bokstavelig talt overtaket.
Hvis vi kan få dem til å følge etter oss til det sorte hullet...
Vil forstyrrelsessystemene deres bli slått ut, akkurat som våre.
Vi burde kunne stråle stridshodene ombord i skipet deres.
Vi har ikke kraft nok til å manøvrere.
Så vi slynger oss rundt gravitasjons- brønnen for å akselerere ut.
Før oss inn. Full kraft.
Jeg vet hva vi ber deg om å gjøre.
Du er redd de andre vil hindre deg i å hjelpe oss, men kanskje...
Kanskje de bare behøver noen som kan krysse den imaginære streken-
- i stedet for å bare følge den.
Det må være flere blandt dere som bare venter på å følge ditt eksempel.
Ikke nok.
Men du har fått lov til å si så mye allerede.
Sett deres lit til at dere har fått svarene deres.
Fortell oss i det minste hvilken av planetene vi må dra til.
Vær så snill.
Merlins våpen er ikke...
- Hva skjedde? - Det hun visste kom til å skje.
De stoppet henne.
Vi ser ikke henne igjen.
Kommer de til å straffe henne?
Jeg vet ikke.
Jeg tror jeg forstår hvorfor du kom tilbake, Daniel.
Jeg ville ikke ha likt meg i deres selskap, heller.
Det er bare så vidt skjoldene holder.
- Ser du det? - Ikke enda, sir.
- Hold kursen. - Teal'c, dette er Sam.
Vi skal prøve noe-
- som sannsynligvis vil ødelegge begge stjerneportene.
Du har nøyaktig 20 sekunder til å få hypermotoren din online-
- og komme deg bort derfra.
- Der er det. - Wraith-skipet er i posisjon.
Sender stridshodene om tre, to, en, nå.
Wraith-skipet er ødelagt.
Reduser sublys-motorene til en tredjedel.
- La oss få hypermotoren tilbake. - Det er mer.
Jeg vet ikke hvordan den overlevde eksplosjonen, men...
- Stjerneporten er fremdeles intakt. - Og den er fortsatt aktiv.
Odyssey, dette er Teal'c.
Jeg trodde vi ba deg komme deg til helvete bort derfra.
Hvis jeg hadde gjort det, kunne jeg ikke fortalt dere-
- at hoppet var en suksess.
Superporten er nå aktivert.
- Alvorlig? - Det er mer, oberst Mitchell.
Jeg klarte å holde porten skjult helt til det siste øyeblikket-
- for slik å lure Ori-skipet inn i den ustabile malstrømmen rundt porten-
- da hoppet skjedde.
Mener du at vi nettopp sprengte et Ori-skip?
Ved å ødelegge et Wraith-skip?
Nettopp.
I dag har vi vunnet en stor seier.
Hun gjorde det hun trodde var det riktige, Daniel.
Hvor streng kan straffen være for det?
Jeg vet ikke.
Kanskje hun slipper unna med en smekk på lanken.
Eller blir tvunget til å skrive:
"Jeg skal ikke blande meg inn i menneskenes saker" 10000 ganger.
Tja, jeg tviler på det.
Hun sa du hadde fått svaret ditt.
Vi har de to adressene vi kom etter.
Kan du i det minste smile av det?
Jeg antar det, men vi fant ut noe mer i tillegg.
- Hva da? - De kommer ikke til å hjelpe oss.
Dette må vi gjøre alene.
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]